Det er 10 minutter igjen til Van Dorts bryllupsøvelse!
Se deg for!
- Det er en vakker dag - En rimelig fin dag
En dag for et praktfullt bryllup
- En øvelse, kjære, skal det være - En øvelse til et praktfullt bryllup
- Bare nå ikke noe uventet skjer - Ingen ting må forkludre vielsen her
Så alt, hver minste ting, hver ørlille, mikroskopiske ting
Må gå
- Etter planen - Vår sønn skal ektes
- Etter planen - Vår familie ikke nektes
Innpass i de beste sosiale kretser
- Til kostymeball - I høy en hall
Vi får omgås fiffen i fintøyet
Spise snitter med Hennes Høyhet
Alle ser oss blant de flotte, når vi er til te på slottet
Vi kan glemme alt det vi var før
- Kjolen min henger fast. - Beklager så mye.
Det er kjolen min som henger fast. Hvor er Victor? Vi kommer for sent.
Fiskehandlere!
- For en fryktelig dag - Ikke vær i ulage
- En fryktelig dag å feire bryllup på - Det er en lei, lei knipe vi er i nå
Som fører til dette ulykksalige bryllupet
Hvordan kunne vår familie ende slik
At vi må gifte bort vår datter til en nyrik
- De er så simple og sære - Kunne ikke verre være
Der er jeg uenig, det må jeg si, de kunne vært landrikt, blakk aristokrati
Uten et rødt øre, akkurat som deg og meg
Uff da.
Det er derfor alt, hver minste ting, hver ørlille, mikroskopiske ting
Må gå
- Etter planen - Vår datter skal ektes
- Etter planen - Vår familie skal hjelpes
Opp av bunnløs fattigdom
- Tilbake til velstand - Og fordums rikdom
Og hvem ville vel ant at vår datter, med en mine som en oter i pine
Skulle bli vår billett tilbake blant de fine
Hildegarde, hva om Victor og jeg ikke liker hverandre?
Som om det har noe med giftemål å gjøre.
Tror du faren din og jeg liker hverandre?
- Det må dere vel, bittelitt? - Selvsagt ikke!
Stram til korsettet ordentlig. Du kan jo snakke uten å gispe.
- Du fikk en vinner på kroken! - Nå må du bare sveive henne inn.
Jeg sveiver, jeg, mor. Burde ikke Victoria Everglot gifte seg med adel?
Sludder! Vi er like bra som Everglot.
Jeg har alltid visst jeg fortjener bedre enn et fiskehandlerliv.
- Jeg har ikke snakket med henne engang. - Det er bare til vår fordel.
Mayhew, slutt med den hersens hostingen!
Ekteskap er samarbeid, å gi og ta. Hun har jo sett oss hele livet...
Så det bør hun ha lært seg bra
Alt må være perfekt
Det er derfor alt, hver minste ting, hver ørlille, mikroskopiske ting
Må gå
Etter planen
Se hvordan du står.
Nydelig, hva?
Det er ikke så stort som vårt hus.
- Litt loslitt. Ikke helt... - Hold tåta!
Lord og Lady Everglot.
Herr og fru Van Dort.
Du må være frøken Victoria.
Du ser ikke ut som du er en dag over 20.
Smil, elskling.
Hallo. Så hyggelig. Velkommen hjem til oss.
Takk.
Vi tar teen i veststuen.
Denne veien.
Så skjønt dere har innredet. Hvilken interiørarkitekt bruker dere?
Fine fliser, triste gardiner.
- Unnskyld meg. - Du spiller nydelig.
Jeg beklager så mye, frøken Everglot. Så uhøflig av meg å...
Unnskyld meg.
Jeg får ikke lov av mor å spille piano. Musikk passer seg ikke for en ung dame.
- For lidenskapelig, sier hun. - Om jeg tør spørre, frøken Everglot...
Hvor er anstanden din?
Forholdene tatt i betraktning, kan du kanskje kalle meg Victoria.
Ja visst.
- Victoria... - Ja, Victor?
I morgen skal vi vi...
- Vies. - Ja.
Vi... vies.
Helt siden jeg var liten, har jeg drømt om bryllupsdagen min.
Jeg håpet å finne en jeg elsket. En å leve resten av livet sammen med.
- Dumt, ikke sant? - Ja, dumt.
Nei, ikke i det hele tatt.
Uff da! Beklager.
Noe så upassende! Dere skal ikke være alene sammen!
Klokka er ett minutt på fem, dere har bryllupsøvelse nå.
Pastor Galswell venter. Kom straks.
Tre timer senere
Herr Van Dort, fra begynnelsen. Igjen.
"Med denne hånd skal jeg lindre din sorg.
Ditt beger vil aldri tømmes, for jeg skal være din vin.
Med dette lys skal jeg vise deg vei i mørket.
Med denne ring ber jeg deg bli min. "
- Vi prøver igjen. - Ja vel.
Med dette lys...
...dette lys...
- Skal jeg gå opp og si det for ham? - Ikke ta sånn på vei, kjære.
Med dette lys...
Fortsett!
Se hvem det er, Emil.
Vi tar det fra det med lyset.
En Lord Barkis, sir.
Jeg klarer ikke å holde orden på datoer. Jeg kommer åpenbart en dag for tidlig.
- Er han fra din side av familien? - Ikke det jeg kan huske.
Emil, en stol til Lord Barkis!
Fortsett.
Skal vi prøve igjen, herr Van Dort?
Ja visst.
Greit.
Greit!
- Med denne... denne... - Hånd.
Med denne hånd...
Jeg... Med...
Tre trinn! Kan du ikke telle? Vil du ikke bli gift, herr Van Dort?
- Nei! - Vil du ikke?
Nei, jeg mente ikke at jeg ikke vil bli gift, jeg vil veldig gjerne...
Følg med! Har du husket å ta med ringen?
Ringen? Ja, så klart.
Han mistet ringen! Denne gutten vil ikke bli gift!
Så skammelig!
Har'n!
Unna vei, pysa!
Uff da! En kvinne i brann! Hjelp!
Håper ikke det blir flekk.
Ikke vift på flammen, dusten!
- Finn ei bøtte vann! - Jeg er på vei, kjære.
Nok! Det blir ingen vielse før han er forberedt.
Unge mann, lær ekteskapsløftene dine.
Han er litt av et funn, hva?
Å, Victoria... Hun må jo tro jeg er den tosken.
Denne dagen kunne ikke blitt verre.
Hør, hør! Vielsesøvelser lagt i ruiner idet Van Dort-sønn forårsaker kaos!
Fiskesleip forlovede kan få fyken!
Ekteparet Everglot i harnisk fordi Van Dort-katastrofe spolerer øvelse!
Det burde da ikke være så vanskelig. Det er bare noen enkle ekteskapsløfter.
Med denne hånd skal jeg drikke din vin... Nei.
Med denne hånd skal jeg skjenke din...
Nei, Herregud.
Med dette...
Med dette lys vil jeg...
...vil jeg...
...vil jeg sette fyr på mora di.
Det nytter ikke.
Med denne hånd skal jeg lindre din sorg.
Ditt beger vil aldri tømmes, for jeg skal være din vin.
Fru Everglot, du ser henrivende ut i aften.
Hva sa du, herr Everglot? Si pappa til deg? Om du insisterer.
Med dette lys skal jeg vise deg vei i mørket.
Med denne ring ber jeg deg bli min.
Ja!
Du kan kysse bruden.
- En nyankommet! - Han må ha besvimt.
- Er alt bra med deg? - Hva skjedde?
Fordundre meg, ser ut som vi har fått en med pust i!
- Har han en dau bror? - Han er mjuk i kjøttet ennå.
Vi tar en skål da.
- For de nygifte. - Nygifte?
I skogen framsa du ekteskapsløftene dine helt perfekt.
Gjorde jeg?
Det gjorde jeg.
Våkn opp!
Løype!
Jeg heter Paul og er hovmester.
- Jeg skal stå for bryllupsmiddagen. - Bryllupsmiddag! Nam-nam!
Makk.
Ligg unna!
Jeg har en... dverg, og nøler ikke med å bruke ham. Jeg vil ha noen spørsmål!
- Jeg tror du mener svar. - Ja, svar.
Jeg trenger svar! Hva foregår her? Hvor er jeg? Hvem er dere?
Det er en lang historie.
Og for en historie! En tragisk beretning om kjærlighet, lidenskap -
- og brutalt mord. - Dette blir bra.
Trå til, gutter.
Kom an, dere lik, nå skal dere høre
I alle fall dere som ennå har øre
Jeg skal berette noe som ville gi et beinrangel gåsehud
Om vår underskjønne, herlige likbrud
Dø, dø, vi skal alle heden Ingen sure miner, det er rene gleden
Du kan rømme, du kan trygle og be, men dø skal vi alle, vær trygg på det
Skjønnheten til jenta vår gikk det gjetord om
Men så en mystisk fremmed til byen kom
Han var kjekk som få, men blakk som en slask
Og vår stakkars lille pike, hun falt pladask
Derfor ble det uholdbart da papsen sa nei
Så kjærlighetsparet ville rømme sin vei
Dø, dø, vi skal alle heden Ingen sure miner, det er rene gleden
Du kan rømme, du kan trygle og be, men dø skal vi alle, vær trygg på det
Sånn, ja!
Trå til, gutter!
Pent.
De pønsket ut en plan om å møtes sent på kveld
Hun sa det ikke til noen, holdt det helt for seg selv
Hun følte seg vel i moras gamle brudeklær
Du trenger ikke stort når du virkelig er kjær
Bortsett fra litt, da, det er ikke tull, som kronjuvelene og ei kiste med gull
På kirkegården, ved et eiketre, en mørk, disig natt klokka kvart på tre
Hun møtte opp, men han var ikke med
- Og så? - Hun ventet.
- Og så? - I skyggene der, var det han?
- Og så? - Hennes lille hjerte slo så hardt.
- Og så? - Og så ble alt svart.
Da hun igjen åpnet øynene, var hun umiskjennelig død
Smykkene hennes var vekk og hjertet fikk blø
Men der under treet lovet hun det
At hun ville vente på at hennes kjære kom og tok henne med
Alltid hadde hun ventet på at noen ville be om hennes hand
Og så, helt uventet, kom denne kjekke unge mann
Evig din, det var løftet han ga Det er likbruden selv jeg har det fra
Dø, dø, vi skal alle heden. Ingen sure miner, det er rene gleden
Du kan rømme, du kan trygle og be, men dø skal vi alle, vær trygg på det
Victoria, gå vekk fra vinduet.
Han kommer nok snart tilbake. Han er fryktelig mørkredd.
Da han var liten, vætet han seg ofte ut, ikke sant, William?
Kom inn!
Lord Barkis. Jeg håper rommet falt i smak.
Takk, du er en ypperlig vertinne.
Derfor gjør det meg vondt å bringe så dårlig nytt.
Kan du gjenta kveldens store nyhet for oss?
Victor Van Dort er sett på brua i armene til en mystisk kvinne!
Den mørke fristerinne og herr Van Dort forsvant i mørket!
- Og nå været. Duskregn i... - Nok! Det var alt.
- Mystisk kvinne? Han kjenner ingen! - Trodde du.
Bare rop på meg om dere trenger min assistanse -
- på noen måte.
- Finis, hva skal vi gjøre? - Hent musketten min!
William, gjør noe!
Vekteren hadde vel bare lite å melde. Man trenger jo noe å skrike opp om.
Uansett, så mangler vi brudgom til bryllupet.
Med de økonomiske følger det får.
- Vi stilles i en skandaløs forlegenhet. - Gi oss en sjanse til å finne ham.
- Gi oss frist til daggry. - Ja vel, til daggry.
Victor, vennen, hvor er du?
- Han kjæresten din er skvetten. - Han er ektemannen min, ikke kjæreste.
- Victor, hvor har du gjort av deg? - Jeg skal holde et øye med ham.
Victor?
Der er han! Han slipper unna! Etter ham!
Victor!
Takk.
Victor?
Gift, hva? Jeg er enke.
Så uhøflig. Han gikk den veien!
Victor!
Victor, elskling!
Det er gjort en feil. Jeg er ikke død!
Unnskyld meg!
Unnskyld meg.
Takk.
Blindvei.
Victor? Hallo!
Du kunne da ha brukt trappa, dummen.
Er ikke utsikten skjønn? Den tar pusten fra meg.
Om jeg hadde hatt en, da!
Er det ikke romantisk?
Trist, det som skjedde med deg, og jeg skulle gjerne hjulpet, men jeg må hjem.
- Dette er hjemmet ditt nå. - Jeg vet ikke engang hva du heter.
- Det er jo en bra start på et ekteskap! - Hold tåta!
Jeg heter Emily.
Det glemte jeg nesten. Jeg har noe til deg.
En bryllupsgave.
Takk.
Scraps?
Scraps, hunden min!
- Scraps, flink bisk! - Visste du ville bli glad for å se ham.
Hvem er den flinke bisken min? Sitt, Scraps!
Flink bisk, Scraps.
Rull rundt! Flink bisk.
Spill død.
Unnskyld.
- Så søt. - Du skulle sett ham med pels.
Mor likte ikke at Scraps hoppet opp sånn. Men hun likte jo ingen ting.
- Tror du at hun ville likt meg? - Vær glad du slipper å treffe henne.
Forresten...
Når du nå sier det, så burde du faktisk.
Siden vi jo er, -
- gift, så bør du absolutt treffe henne.
- Far også. Vi bør besøke dem straks. - Kjempegod idé! Hvor er de begravd?
- Hva er det? - De er ikke fra disse kanter.
Hvor er de?
- Å, de er i live. - Jeg er redd for det.
Det er et problem. Hva er det, Scraps?
Nei, det kan vi ikke gjøre.
- Vel, når du legger det fram sånn... - Hva?
Elder Gutknecht.
Hysj, Scraps! Elder Gutknecht, er du der?
Hallo? Er det noen hjemme?
- Der er du! - Kjære vene, der er du.
- Jeg tok med Victor, ektemannen min. - Hva sa? Ektemann?
Hyggelig å treffe deg, min herre.
Vi må ovenpå, besøke De levendes rike.
De levendes rike?
- Uff da. - Vær så snill, Elder Gutknecht.
Hvorfor dra opp dit når folk dør etter å komme ned hit?
Vær så snill å hjelpe. Det betyr så mye for meg...
Oss.
- Nja, det er ikke helt naturlig. - Vær så snill. Du kan sikkert gjøre noe.
La meg se hva jeg kan gjøre. Hvor la jeg den boka?
Jeg la den her et sted...
Der er den.
Jeg har det.
En ukrainsk trylleformular er tingen for en slik kort reise.
- Jeg er så glad for at du kom på dette. - Jeg også.
Nå... hvor var vi?
Den ukrainske trylleformularen.
Her har vi den. Klare?
Når dere vil tilbake, skal dere si hoppe paradis.
- Hoppe paradis? - Nettopp.
Jeg har vært så lenge i mørket at jeg hadde glemt hvor vakkert månelys er.
Jeg tror du mistet noe.
Vent.
Jeg tror jeg bør forberede mor og far på den store nyheten.
Jeg går i forveien, så venter du her.
- Perfekt. - Jeg blir ikke lenge.
Bli her, jeg er straks tilbake.
Ikke titt.
Ser jeg den Van Dort-gutten, kveler jeg ham med mine egne hender!
Hendene dine er for flabbete, og halsen hans er for tynn.
Du blir nødt til å bruke tau.
Dette er samvittigheten din. Hør etter hva jeg sier.
Jeg stoler ikke på den gutten. Du vet at han ikke...
Gå og gnag på øret til noen andre. Victor dro til sine foreldre, som han sa.
Hadde jeg ikke nettopp sittet i den, ville jeg sagt hjernen din var blåst!
Han har helt sikkert gode grunner til at han er så sen.
- Hvorfor går du ikke og spør ham? - Det skal jeg.
Han kan jo ikke ha kommet langt med så kalde føtter.
- Victoria! - Victor? Jeg er så glad for å se deg.
Kom bort til peisen. Hvor har du vært? Er alt bra med deg?
Jeg... Å, kjære.
Du er jo dødsens kald. Hva har skjedd med deg?
Frakken din!
Victoria...
Jeg tilstår at i morges var jeg vettskremt ved tanken på ekteskap.
Men da jeg møtte deg, følte jeg at jeg alltid burde være sammen med deg.
Og at vielsen vår ikke kunne komme fort nok.
Victor, jeg føler det samme.
Victoria, jeg befinner meg i den situasjon at jeg er gift.
Og du skal vite at det er høyst uventet.
Elskling, jeg ville så gjerne treffe...
- Elskling, hvem er dette? - Hvem er hun?
Jeg er kona hans.
Victoria, vent. Du forstår ikke. Hun er død. Se.
Hoppe paradis!
Nei! Victoria!
Du løy for meg! Bare for å dra tilbake til den andre kvinnen!
- Du er den andre kvinnen. - Nei! Du er gift med meg!
Hun er den andre kvinnen!
Hun har et poeng.
Og jeg som syntes dette gikk så bra!
Jeg er lei for det, men dette kan bare ikke fungere.
Hvorfor ikke?
- Det er øyet mitt, ikke sant? - Nei. Øyet ditt er... nydelig.
Under andre omstendigheter... Vel, hvem vet?
Men vi er for forskjellige. Du er jo død.
- Det burde du tenkt på før du fridde. - Du tar feil. Jeg ville aldri fri til deg.
Roser for evig kjærlighet.
Liljer for godhet.
Brudeslør.
Hvorfor så trist?
Kanskje han har rett. At vi er for forskjellige.
Kanskje noen burde sjekke huet hans.
- Jeg kunne gjøre det. - Kanskje han hører sammen med henne.
Lille Frøken Levende, med rosa kinn og bankende hjerte.
Sånne jenter går det 12 på dusinet av. Du har så mye mer! Du har...
Du har en vidunderlig personlighet.
Hva har den spjælete lille berta som du ikke har dobbelt opp?
Hun har ikke noe å stille opp mot skjønnheten i ditt smil
- Hun har puls. - Oppskrytt, null i stil
Overvurdert Han skulle bare kjent deg slik vi gjør
Det dumme, lille nautet bærer ei hans ring
Hun kan verken spille piano, danse eller synge
- Hun har'ke tjangs, dusten - Hun har ennå liv i pusten
- Hva så? Uvesentlig - Oppskrytt, overvurdert
Han burde lære hvor spesiell du kan være
Han skulle bare kjent deg slik vi gjør
Jeg kjenner ingen smerte om jeg tar på et brennende lys
Om du skjærer meg med kniv, gir det meg ikke så mye som et gys
Og jeg vet at hennes hjerte slår og jeg vet at jeg er død
Og når denne smerten setter i, kan det ikke kalles fantasi
Og ennå har jeg visst en tåre igjen å blø
Det eneste hun er bekjent av, den jenta er at hun er i live
- Oppskrytt - Overvurdert
Alle vet det er en midlertidig greie som opphører ved vårt dødsleie
- Hva så? Uvesentlig - Oppskrytt. Overvurdert
Han burde lære hvor spesiell du kan være
Han skulle bare kjent deg slik vi gjør
Jeg kjenner ingen smerte om jeg tar på et brennende lys
Snø og is eller steikende sol gir meg ikke så mye som et gys
Men jeg føler det i hjertet, det triste, om det ikke slår, så kan det briste
Og når denne smerten setter i, kan det ikke kalles fantasi
Jeg vet at jeg er død
Og ennå har jeg visst noen tårer igjen å blø
Det er sant, mor!
Victor er gift med en død kvinne. Jeg så henne!
- Et lik, som sto rett her med Victor. - Var Victor på rommet ditt?
- Jeg må hjelpe ham! - For en skandale!
Sett deg, kjære, du skjelver som et ospeløv. Hilde finner et teppe.
Finn heller ei tvangstrøye til henne, hun er ravende gal!
Kom Hildegarde.
Finis, kom straks til sengs.
Hva i all verden?
Hvem kan det være så sent?
Frøken Everglot, hva gjør du her? Du burde være hjemme og sørge.
- Pastor Galswells, jeg må spørre om noe. - Dette er høyst uvanlig.
Vær så snill. Du er den eneste her som vet hva som venter hinsides graven.
- Dystre tanker fra en vordende brud. - Det er en brud jeg er redd.
Derfor må jeg vite om levende kan gifte seg med døde.
Hva snakker du om?
Victor har giftet seg med et lik. Han har en likbrud!
Det må da gå an å oppløse det ekteskapet.
Jeg tror jeg vet hva som må gjøres.
Bli med meg.
- Victoria! Hvor er korsettet ditt? - Hun taler i tunger.
Om vanhellige ekteskap. Hun er nok blitt syk på sinnet.
- Det er ikke sant! Slipp meg løs! - Tusen takk, pastor Galswells.
- Bring henne til rommet hennes! - Nei! Jeg snakker sant!
Victor trenger min hjelp! Hildegarde, du tror meg vel? Mor? Far?
Lås dørene og sett slå for vinduene, så hun ikke rømmer igjen!
Han trenger vår hjelp! Slipp meg løs!
Skal ydmykelsene aldri ta slutt?
Vi kan ikke vise oss offentlig på årevis. Hva skal vi gjøre?
Vi fortsetter som planlagt, med eller uten Vincent.
- Victor. - Samme det.
At den gutten vraker en ung kvinne som Victoria, det er direkte kriminelt.
Hadde jeg en kvinne som datteren deres, -
- ville jeg overøse henne med rikdom en adelig verdig.
- Din frue er en heldig kvinne. - Jeg er dessverre ikke gift.
Jeg var trolovet for noen år siden, men en tragedie tok min brud fra meg.
Når man lever alene, er ikke rikdom noe verdt.
Strålende nyheter, Victoria. Det blir bryllup likevel.
- Fant dere ham? - Skynd deg, før hele slekta kommer.
Vi må gjøre deg presentabel til Lord Barkis.
- Lord Barkis? - Han blir en bra ektemann.
- Sannelig vendte det seg til det bedre. - Dette er en mye bedre brudgom.
- Jeg elsker ham ikke. Ikke tving meg! - Vi må.
Jeg ber dere! Det må finnes en annen utvei.
Gifter du deg ikke med Lord Barkis, blir vi satt på gata. Vi er lutfattige!
- Men Victor... - Victor Van Dort er vekk, barn.
Du skal gifte deg med Lord Barkis i morgen.
Etter planen.
Ikke det blikket, kjære. Du må bare holde ut til døden skiller oss.
Og det vil skje raskere enn du tror.
Det er snart daggry. Hvor kan han være?!
Victor Van Dort rømmer med lik! Sønderknust brud ekter rik nykommer!
- Rik nykommer? Det er ikke mulig. - Sa han lik?
For noe tull. Hva for et lik ville gifte seg med vår Victor?
Mayhew, slutt med den hersens hostingen!
Mayhew, prøver du å drepe oss? Jeg tror han prøver å drepe oss!
Jeg tror du mistet denne.
Unnskyld. Jeg er lei for at jeg løy og sa du skulle få treffe foreldrene mine.
Men denne dagen har ikke gått helt...
Etter planen.
- Unnskyld entusiasmen min. - Jeg liker entusiasmen din.
En nyankommet!
Kjapp dere, karer!
Bonjour! Drinker til alle!
- Et glass til? - Nei, bare et halvt.
- Umulig å få god arbeidskraft lenger! - Slipp fram velkomstkomiteen!
Jeg er Plum. Frøken Plum.
Mayhew?
Mayhew, så hyggelig å se deg...
Kondolerer.
Faktisk, så føler jeg meg helt topp.
Skynd dere, gutter! Ser dere ikke at herren er tørst?
Mayhew, jeg må tilbake. Alle er sikkert veldig bekymret. Hvordan har de det?
De lurer ennå på hvor du ble av.
- Og frøken Victoria... - Ja, hvordan er det med henne?
- Hun skal gifte seg i kveld. - Hva?! Med hvem da?
En nykomling. En eller annen lord.
- Men det er umulig! - Du ble jo borte, og kaka var lagd.
Men hvordan kunne hun?
Kvinnfolk! Du kan ikke leve med dem, og ikke leve...
På tide å samle seg og gå videre.
Apropos å samle seg...
Victor? Hvor skal du?
Frøken Victoria, vi må dra til kirken nå.
I går trodde jeg at bryllupet mitt ville bli lykkelig.
Nå føler jeg meg fanget av tidevannet og ført til havs.
Havet kan føre en til så mange steder.
Kanskje du havner på et bedre sted.
Med dette lys skal jeg vise deg vei i mørket.
Med denne ring ber jeg deg bli min.
Jeg erklærer herved at dere er gift.
Jeg er for sen.
Fru Plum, hva skal jeg gjøre? Han gikk uten et ord. Er alle menn sånn?
Ingen av dem er særlig oppvakte. Får de en fiks idé, er de urokkelige.
- Min kjære, vi må ta en prat. - La meg få fortelle henne det!
- Det er komplikasjoner med vielsen din. - Jeg skjønner ikke.
Ekteskapsløftene er kun bindende til døden skiller dere.
- Hva mener du? - Døden har allerede skilt dere.
Finner han det ut, går han fra meg! Du må kunne gjøre noe.
- Det fins en utvei. - La meg få fortelle henne det!
- Det krever et stort offer. - Kom nå til saken!
- Hva er det? - Vi må drepe ham!
Victor vil måtte gi opp det livet han har for alltid.
Han må gjenta sine løfter i De levendes rike og drikke av Evighetens vin.
Gift!
Det stopper hjertet hans for alltid. Kun da er han fri til å gi det til deg.
Jeg kunne aldri be ham om det.
Du trenger ikke.
Jeg skal gjøre det.
Velger du dette, vil du aldri kunne vende tilbake til verdenen der oppe.
Skjønner du det?
Ja.
Alle samles her!
Vi vil gjøre dette ordentlig.
Bring alt dere får med og følg oss. Vi flytter bryllupsfesten ovenpå.
Ovenpå? Jeg visste ikke at vi hadde en etasje til.
- Høres nifst ut. - Kom igjen!
Bryllup, bryllup, nå blir det bryllup
Vent, Victor. Du kan ikke gifte deg seende sånn ut.
Edderkoppene har fått deg kjær og jaggu trenger du nye klær
Men ikke vær redd, vi spinner Vi skal gjøre deg
Fin, fin, fin så du skinner
Sy inn her, legge opp der, alt med kjærlig omsorg, bare
Litt tråd her vil gjøre susen, og som du ser, har vi nok av det
Og jeg garanterer personlig prima vare
Vi tar litt her, fikser det verste, og vi skal gjøre vårt aller beste
Når alle ser deg, vil de bli imponert
De vil alle bli helt imponert
- Et bryllup, det skal vi ha - Bryllupskake må vi bake, så solid
- Vi mangler nok litt støv - Jeg skulle hatt bedre tid
Kanskje det er noe jeg kan gjøre Disse beina kan bidra med litt
- Nesa mi! - Unnskyld.
Litt av ditt, litt av datt
En perfekt kake, det går glatt Bryllup, nå skal vi ha bryllup
Huzza, huzza, vi skal ha bryllup Hurra, et bryllup, hurra
La oss alle juble, for bruden blir viet i dag
Og vær helt trygg, vi vil stå som sendebud
Til siste slutt vil vi forsvare vår eneste brud
Vår brud i vente, vår skjønne likbrud
Huzza! Hurra! Huzza! Hurra! Vår brud blir viet i dag
- Der er hun. - Her kommer hun!
Her kommer hun, bruden vår
Hun har ventet på denne dag i så mange år
På denne dag, på denne dag i sin fulle skrud
Bruden er her, her kommer vår brud
Her kommer vår brud
For denne dag, for denne dag, vil vare i evighet
Og alle hennes venner vil ofre alt de vet
For å gjøre denne dag så perfekt som hun har drømt om
I sin fulle skrud, vår brud, vår vakre brud
Vi skal ha en fest som ingen før har sett
De levende i riket over vil ikke fatte noe, rett og slett
I riket over Fest for vår brud
Her kommer vår brud på sin herligste dag
Opp til De levendes rike
til feiring der!
Uff da.
Vær stille, alle sammen.
Takk.
Elegant, kultivert, dynamisk...
Victoria har funnet seg en mann med alle de kvalitetene, og mer.
Tilfeldigheter brakte oss sammen og ingen kraft på jord skal skille oss.
Det er et øye i suppa mi.
Unnskyld!
- Hent musketten min! - Gjør det selv, jeg stikker!
Løype!
Du kjenner ikke meg, men jeg pleide å bo i din døde mor.
Hold an der! Jeg elsker en kvinne med kjøtt på beina.
Finis, hvem inviterte disse menneskene? De må være fra din side av familien.
Så visst ikke. Hadde bestefar Everglot sett dette, ville han snudd seg i graven.
Finis!
Hvor har du spriten?
Andre nyheter:
De døde går rundt på jorden!
Vekk! Ikke prøv å snike dere innpå meg!
Vekk!
Jeg skal rundjule dere!
Nei!
Ja!
Bestefar?
- Slyngel! Monster! - Snuppa... Søtnos...
Gertrude!
Alfred? Du har vært død i 15 år!
Faktisk, min kjære, det gir jeg blaffen i.
Vi tar de pengene vi får med oss og stikker herfra!
- Hvilke penger? - Medgiften din. Jeg har krav på den!
Foreldrene mine har ingen penger.
Ekteskapet mitt med deg skal redde dem unna fattighuset.
Fattighuset?!
Du lyver, det er ikke sant! Si at du lyver!
Gikk det ikke helt etter planen din, Lord Barkis?
Når det gjelder skuffelse, er vi da kanskje et make par.
Vekk, demoner fra helvete! Dra tilbake dit dere kom fra!
Dere slipper ikke inn her. Vekk!
- Vekk! - Vær stille, vi er i ei kirke.
'Kveld.
Kjære venner og avdøde, vi er samlet for å vie denne mann og dette lik -
- i det hellige ekteskap.
- Victor? - Hysj!
Levende først.
Med denne hånd skal jeg lindre din sorg.
Ditt beger vil aldri tømmes, for jeg skal være din vin.
Nå du.
Med denne hånd skal jeg lindre din sorg.
Ditt beger vil aldri tømmes, -
- for jeg skal være...
Jeg skal være...
Fortsett, kjære.
Ditt beger vil aldri tømmes...
For jeg skal være...
Jeg skal være din vin.
Hun angrer seg!
- Jeg kan ikke! - Hva er i veien?
Dette er galt.
Jeg var en brud. Drømmene mine ble tatt fra meg.
Nå har jeg stjålet dem fra en annen.
Jeg elsker deg, Victor.
Men du er ikke min.
Victoria!
Så rørende. Jeg griner alltid i bryllup.
Våre unge elskende, endelig sammen.
Nå kan de vel leve lykkelig i alle sine dager.
Men dere glemmer at hun fremdeles er min hustru!
Og jeg går ikke herfra tomhendt!
Du?
- Emily? - Du!
- Men jeg forlot deg... - Ja, død.
Denne kvinnen snakker åpenbart i villelse!
Beklager å måtte kutte av, men nå må vi dra.
Slipp henne!
Må jeg drepe deg også?
Victor, ta imot!
Beklager.
Sacrebleu!
Det der er urettferdig, min herre!
Touché, min kjære.
Forsvinn!
Jeg skal dra.
Men først en skål. For Emily. Alltid brudepike, aldri brud.
Min kjære, kan et hjerte knuses etter at det har sluttet å slå?
La meg få ta ham! Ikke hold meg tilbake!
Vi må følge deres regler. Vi er blant de levende nå.
Vel talt.
Ikke nå lenger.
Du har rett. Nå kan dere ta ham.
Nyankommet.
Victor, jeg trodde aldri jeg skulle få se deg igjen.
Vent! Jeg avla et løfte.
Du holdt løftet ditt.
Du satte meg fri.
Nå kan jeg gjøre det samme for deg.